![theme](/img/themes-shop/naplo.png)
Toldi 3. ének
Magyar órára készült a videó (:
https://youtu.be/z7pJ6tnJX-o?feature=shared
Majd, midőn meglátta a telek lábjában, Ülni öccsét Miklóst nagy-busanmagában, Feltámad lelkének szennyes indulatja, Nagyfejű legényi tily szókkal biztatja:
„Hé fiúk! amott ül egy túzok magában,
Orrát szárnya alá dugta nagy buvában;
Gunnyaszt, vagy dög is már? lássuk, fölrepűl-e?
Meg kell a palánkot döngetni körűle!”
Mint kutyák közé ha nyulfiat lökének,
Kaptak a beszéden a szilaj legények,
Döng a deszkabástya Miklósnak megette,
Miklós a kudarcon ,búskodik’ felette.
...
Tűrte Miklós, tűrte, ameddig tűrhette,
Azzal álla bosszút, hogy csak fel sem vette;
Úgy mutatta, mintha nem is venné észre,
Fülét sem mozdítá a nagy döngetésre.
De, midőn egy dárda válla csontját érte,
Iszonyatosképen megharagutt érte,
S melyen ült, a malomkő-darabot fogta,
Toldi György bosszantó népe közé dobta.
Repül a nehéz kő: ki tudja, hol áll meg?
Ki tudja, hol áll meg s kit hogyan talál meg?
Fuss, ha futhatsz, Miklós! pallos alatt fejed!
Víz se mossa rólad le a gyilkos nevet!
...
Elrepült a nagy kő, és ahol leszálla,
Egy nemes vitéznek lőn szörnyű halála:
Mint olajütőben szétmállott a teste,
És az összetört hús vérolajt ereszte.
Vérit a poros föld nagy-mohón felnyalta,
Két szemét halálos hályog eltakarta,
S aki őt eloltá, az a veszedelem
Mindenik bajtársnak fájt, csak ő neki nem.
![Toldi 3. ének](/userfiles/naplok/40192/19920/lego-219920205207.jpg)
![Toldi 3. ének](/userfiles/naplok/40192/19920/lego-219920205208.jpg)
![Toldi 3. ének](/userfiles/naplok/40192/19920/lego-219920205209.jpg)
2024 június 3, 15:29